ВНКЗ ЛОР «Самбірський медичний коледж»
циклова комісія загальноосвітніх дисциплін
Робочий зошит
для виконання лабораторних робіт
з дисципліни «Фізика»
Студентки групи ______________
______________________________
(прізвище, ім'я)
Самбір
2017 р.
ВНКЗ ЛОР «Самбірський медичний коледж»
циклова комісія загальноосвітніх дисциплін
Робочий зошит
для виконання лабораторних робіт
з дисципліни «Фізика»
Студентки групи ______________
______________________________________
(прізвище, ім'я)
Підготувала викладач:
Ковальчук С.П.
Гриців О.Й.
Розглянуто та схвалено на засіданні
ц/к загальноосвітніх дисциплін
Протокол №__ від ____________р.
Голова ц/к ____________ Гриців О.Й.
Пояснювальна записка
Робочий зошит розроблений і призначений для студентів спеціальності «Фармація», які вивчають фізику в медичному коледжі. Він створений для підготовки студентів до лабораторно-практичних занять з фізики та оформлення звітів про їх виконання.
У зошиті подано комплект інструкцій для проведення фронтальних лабораторних робіт та робіт фізичного практикуму, передбаченого навчальною програмою з фізики МОН України для вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації, які здійснюють підготовку молодших спеціалістів на основі базової загальної середньої освіти, 2010 року.
Студенти виконують лабораторні роботи, згідно діючого навчального плану 2011 року та робочої навчальної програми з фізики для спеціальності «Фармація».
Використання даного зошита дозволяє студентам Даний робочий зошит, економлячи час на переписуванні інструкцій, дає можливість більше уваги приділяти власне експериментам та дослідам.
Студенти можуть всі результати вимірювань, обчислень, висновки записувати у даному зошиті. Також даний робочий зошит містить тестові контрольні питання до всіх лабораторних робіт, що дозволяє студентам і викладачу сомо оцінити і оцінити рівень засвоєння знань студентами з відповідних тем.
Правильність виконання студентами лабораторної роботи та оформлення звіту оцінюється викладачем у даному робочому зошиті за даними критеріями:
Критерiї оцінювання навчальних досягнень студентів при виконаннi лабораторних та практичних робіт
Рiвнi навчальних досягнень учнів |
Критерії оцінювання навчальних досягнень учнів |
Початковий рівень (1 - 3 бали) |
Студент демонструє вміння користуватися окремими приладами, може скласти схему досліду лише з допомогою викладача, виконує частину роботи, порушує послiдовнiсть виконання роботи, відображену в iнструкцiї, не робить самостійно висновки за отриманими результатами. |
Середній рівень (4 - 6 балів) |
Студент виконує роботу за зразком (iнструкцiєю) або з допомогою викладача, результат роботи студента дає можливість зробити правильнi висновки або їх частину, під час виконання роботи допущені помилки. |
Достатній рівень (7 - 9 балiв) |
Студент самостiйно монтує необхiдне обладнання, виконує роботу в повному обсязi з дотриманням необхiдної послiдовностi проведення дослiдiв та вимiрювань. У звiтi правильно і акуратно виконує записи, таблицi, схеми, графiки, розрахунки, самостiйно робить висновок. |
Високий рівень (10 - 12 балiв) |
Студент виконує всi вимоги, передбаченi для достатнього рiвня, виконує роботу за самостiйно складеним планом, робить аналiз результатiв, розраховує похибки (якщо потребує завдання). Бiльш високим рiвнем вважається виконання роботи за самостiйно складеним оригiнальним планом або установкою, їх обґрунтування. |
Лабораторна робота № 1
Тема роботи: "Вимірювання фізичних величин. Похибка вимірювань"
Мета роботи: Навчитись визначати абсолютні та відносні похибки вимірів фізичних
величин
Постановка дослідів та проведення спостережень завжди супроводжується різноманітними вимірюваннями. Точність вимірювання визначається тією найменшою частиною одиниці міри, відповідно до якої можна робити вимірювання. Ступінь точності вимірювань залежить від використаних вимірювальних приладів та від загальних методів вимірювання.
Числове значення вимірюваних величин дістаємо в результаті а) безпосереднього вимірювання - порівняння її з якоюсь іншою фізичною величиною, взятою за одиницю вимірювань (прямі вимірювання); б) непрямих вимірювань – вимірюють не шукану величину, а величини, функціонально зв’язані з нею.
Абсолютно точно виміряти яку-небудь величину неможливо, по-перше, через те, що не можна виготовити абсолютно точні прилади; по-друге, через недосконалість наших органів чуття. Проте фізичну величину вважають виміряною точно, якщо крім її наближеного значення, буде встановлена і похибка вимірювань. Похибки бувають систематичні і випадкові.
Систематичними похибками можуть бути:
а) похибки, зумовлені несправністю вимірювальних приладів, неправильним градуюванням і т.д.
б) похибки, зумовлені помилковістю методу вимірювання чи неврахованими певними обставинами проведення досліду;
в) похибки, зумовлені неправильним встановленням вимірювальних приладів чи їх частин;
г) похибки, зумовлені індивідуальними особливостями спостерігача.
Випадкові похибки вносить кожен експериментатор – це неточності вимірювань, зумовлені нашими органами чуття чи грубістю шкали.
При багаторазовому вимірюванні якої-небудь величини можна визначити її середнє арифметичне значення – для цього суму всіх вимірів ділять на кількість вимірів:
Абсолютна похибка Х- це відхилення конкретної величини від середнього значення внаслідок помилок приладу і при зчитуванні. Середня абсолютна похибка в такому випадку показує на ступінь наближення середнього знач. величини до вимірюваного значення. Остаточно результат записується так:
Х=ХсХс.
Якщо проводиться один вимір або метод вимірювання не міняється, то абсолютна похибка експерименту дорівнює сумі абсолютної похибки відліку та інструментальної похибки.
Користуючись приладом, треба зважити на межу, до якої можна виміряти дану величину – вона дорівнює половині ціни поділки приладу. Абсолютну похибку фізичної величини, взятої з таблиці, слід вважати рівною половині одиниці останньої значущої цифри.
Для порівняння точності вимірювання різних величин використовують відносну похибку.
Абсолютна похибка вимірюваної величини обчислюється за формулою Вона показує ступінь наближення середньої величини до вимірюваної. Остаточно значення величини записується так:
У деяких лабораторних роботах є необхідність підтвердити табличні значення фізичних величин тобто оцінити якість експерименту. Наприклад, в довіднику густина води дорівнює 1000 кг/м3 , а при проведенні досліду ми отримали 984кг/м3. Потрібно дати оцінку проведеному досліду. Спочатку шукаємо абсолютну похибку вимірювання:
Тепер можна знайти відносну похибку даної величини:
Висновок: дослід підтвердив, що з точністю до 1,6% надійність табличного значення густини.
При зчитуванні значень величин з приладів слід спочатку визначити ціну поділки – вона дорівнює відношенню одиниці вимірювання величини до кількості поділок, що припадають на одиницю. Наприклад, лінійка поділена на 200 рівних частинок. Ціна поділки дорівнює 20см/200 = 0.1см = 1мм
Точність обчислень завжди повинна відповідати точності вимірювань. Щоб можна було з написання числа, що виражає результат вимірювання, судити про ступінь точності, потрібно писати це число так, щоб усі значущі цифри в ньому, крім останньої, були певні. При обчисленні з наближеними даними на кілька дій треба в результатах проміжних дій зберігати дві непевні цифри.
Завдання:
№ вар. |
Прилад |
Х1 |
Х2 |
Х3 |
Х4 |
Х5 |
1 |
лінійка сталева |
2.25 см |
2.25 см |
2.24 см |
2.23 см |
2.25 см |
2 |
штангенциркуль |
14.8 мм |
14.7 мм |
14.7 мм |
14.8 мм |
14.6 мм |
3 |
вольтметр |
4.8 В |
4.8 В |
4.7 В |
4.9 В |
5 В |
4 |
лінійка демонстр. |
3.25 м |
3.26 м |
3.24 м |
3.27 м |
3.26 м |
5 |
термометр |
27.5 0С |
28.0 0С |
27.8 0С |
27.5 0С |
27.0 0С |
6 |
амперметр |
3.35 А |
3.40 А |
3.30 А |
3.35 А |
3.40 А |
Варіант- __________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
2. При дослідній перевірці деякої константи (показника заломлення) отримали її значення Кдослід. Табличне значення цієї величини Ктабл. Дати оцінку якості вимірювань.
№ вар |
Кдослід |
Ктабл |
Варіант - |
1 |
2,43 |
2,42 |
|
2 |
1,57 |
1,59 |
|
3 |
1,36 |
1,35 |
|
4 |
1,52 |
1,50 |
|
5 |
1,40 |
1,33 |
|
6 |
1,0010 |
1,0003 |
3. Знайти ціну поділки запропонованого вам приладу (див. Додаток 1) ._______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
4. Обчисліть значення виразів:
Варіант -
1. Х= |
2. Y= |
3. Z= |
4. A= |
5. B= |
6. C= |
|
5. Обчисліть і правильно заокругліть числа:
1. 2,2 * (6,347+0,84) |
Варіант - |
2. (765,4-87,30)*0,05 |
|
3. 2,200+6,30*8,4 |
|
4. (5,01+6,09)*10,10 |
|
5. 2,20+6,347*0,250 |
|
6. 48,0-5,35*0,003 |
Висновок: ________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
№ п/п |
Засоби вимірювань |
Межа вимірювань |
Ціна поділки |
Абсолютна інструментальна похибка |
1. |
Лінійка |
|
|
|
учнівська |
до 50 см |
1 мм |
1 мм |
|
креслярська |
до 50 см |
1 мм |
0,2 мм |
|
інструментальна сталева |
20 см |
1 мм |
0,1 мм |
|
демонстраційна |
100 см |
1 см |
0,5 см |
|
2. |
Стрічка вимірювальна |
150 см |
0,5 см |
0,5 см |
3. |
Динамометр навчальний |
4 Н |
0,1 Н |
0,05 Н |
4. |
Секундомір |
0 – 30 хв |
0,2 с |
1 с за 30 хв |
5. |
Амперметр шкільний |
2 А |
0,1 А |
0,05 А |
6. |
Вольтметр шкільний |
6 В |
0,2 В |
0,15 В |
7. |
Барометр анероїд |
720-780 мм.рт.ст.. |
1 мм.рт. ст. |
3 мм.рт.ст |
8. |
Штангенциркуль |
150 мм |
0,1 мм |
0,05 мм |
9. |
Термометр |
500С |
1 0С |
0,5 0С |
Додаток 1.
Прилади для визначення ціни поділки |
||
|
|
|
|
|
|
Лабораторна робота №2
Тема роботи: „Визначення прискорення тіла при рівноприскореному русі”
Мета роботи: обчислити прискорення, з яким рухається кулька по похилому жолобу.
Прилади і матеріали: вимірювальна стрічка; секундомір; жолоб; набір кульок однакового розміру та різної маси; штатив з муфтою та лапкою; металевий циліндр.
Короткі теоретичні відомості:
Робота зводиться до вимірювання величини переміщення s за відомий час t. Оскільки при рівноприскореному русі (початкова швидкість тіла дорівнює нулю), то, вимірявши s і t, можна знайти прискорення кульки:
.
Хід роботи:
1. Закріпіть жолоб за допомогою штатива в похилому положенні під невеликим кутом до горизонту. Біля нижнього кінця жолоба покладіть у нього металевий циліндр.
2. Пустіть по жолобу сталеву кульку одночасно включивши секундомір, і виключить його в момент дотику кульки до циліндра.
3. Визначте час руху кульки t і запишіть в таблицю.
4. Вимірювальною стрічкою визначить переміщення кульки s і запишіть в таблицю.
5. Повторіть дослід п’ять разів, змінюючи величину переміщення s. Величина переміщення змінюється при зміні положення циліндру в жолобі. Запишіть результати вимірювань s і t в таблицю.
№ досліду |
t, с |
s, м |
a, м/с2 |
εa |
Δa, м/с2 |
a± Δa, м/с2 |
1 |
|
|
|
|
|
|
2 |
|
|
|
|
|
|
3 |
|
|
|
|
|
|
4 |
|
|
|
|
|
|
5 |
|
|
|
|
|
|
6. За допомогою формули знайти прискорення кульки для кожного з дослідів. Результати запишіть в таблицю
7. Для кожного з дослідів визначить відносну похибку вимірювання прискорення за допомогою формули: εa=εs+2εt, де , a
. В цих формулах Δt = ± 0,1 с – абсолютна похибка вимірювання часу, а Δs = ± 0,0005 м – абсолютна похибка вимірювання величини переміщення. Запишіть ці дані в таблицю. За допомогою формули Δa = εaa обчисліть абсолютну похибку вимірювання прискорення та запишіть її у таблицю. Подайте кінцеве значення прискорення у вигляді a± Δa.
8. Виміряйте прискорення змінюючи кути нахилу жолоба. Зробіть розрахунки і запишіть значення у вигляді a± Δa для кожного кута нахилу жолоба.
9. Зробіть висновок.
Висновок: _______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Контрольні питання.
Обчислення: _____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Лабораторна робота №3
Тема роботи: “Дослідне підтвердження закону Бойля-Маріотта”
Мета роботи: дослідити, як змінюється об'єм певної маси газу при сталій температурі зі зміною тиску, і встановити співвідношення між об’ємом і тиском.
Прилади і матеріали:скляний циліндр з водою висотою приблизно 60 см; скляна трубка довжиною 60 см, закрита з одного кінця; вимірна лінійка з ціною поділки 5 мм/под; барометр-анероїд; штатив універсальний з муфтою і лапкою.
Хід роботи:
При розрахунках вважайте, що 1,5 мм.
№ |
Н, мм.рт.ст |
h, мм |
l (V), ум.од. |
мм рт.ст. |
|
С |
|
1 |
|
|
|
|
|
|
|
2 |
|
|
|
|
|
|
|
3 |
|
|
|
|
|
|
За результатами досліджень зробіть висновок.
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Дайте відповіді на запитання:
Лабораторна робота №4
Тема роботи:“Вимірювання відносної вологості повітря”
Мета роботи: Навчитися вимірювати відносну вологість, використовуючи психрометр; виміряти абсолютну і відносну вологість повітря в кімнаті.
Прилади і матеріали:
Теоретичні відомості
Відносна вологість повітря визначається відношенням парціального тиску ρ водяної пари, яка є в повітрі за певної температури, до тиску ρ0 насиченої пари тієї самої температури і виражається у відсотках:
.
Значення р0для кожної температури беруть з таблиць, тому визначення відносної вологості зводиться до знаходження абсолютної вологості ρ.
Пару, що не насичує повітря, можна зниженням температури перевести в насичену. Ознакою насичення пари є її конденсація – утворення крапельок води. Температура, при якій пара, що є в повітрі, стає насиченою, називається точкою роси.
Відносну вологість можна вимірюють декількома способами. У цій роботі її вимірюють за допомогою психрометра.
І. Психрометром (рис.1) - за різницею температур термометрів, резервуар одного з яких обмотано смужкою тканини, опущеної у воду (правий), а іншого залишається сухим (лівий), і за спеціальною таблицею.
II. Конденсаційним гігрометром (рис.2) – дозволяє вимірювати вологість за точкою роси, тобто температурою, за якої водяна пара, що є в повітрі, стає насиченою, і за таблицею залежності тиску насиченої водяної пари від температури. Температуру в камері гігрометра знижують продуванням повітря крізь спирт, внаслідок чого він інтенсивно випаровується.
Щоб легше було помітити появу роси на поверхні охолоджуваної камери 1, її оточують металевим кільцем 2 з теплоізолюючою прокладкою. Появу роси спостерігають, порівнюючи поверхню охолодженої камери з блискучою поверхнею кільця, яка під час досліду не змінюється.
III. Волосяним гігрометром (рис.3) безпосередньо вимірюють відносну вологість повітря у відсотках.
Волосяний гігрометр встановлюють і перевіряють на основі визначення відносної вологості повітря за допомогою психрометра. Стрілку гігрометра на відповідну поділку шкали встановлюють за допомогою регулювального гвинта.
Хід роботи.
Завдання 1. Вимірювання відносної вологості повітря за допомогою психрометра:
1. Ознайомтеся з будовою психрометра.
№ п/п |
tc, 0C |
tc, 0C |
Δt, 0C |
φ, % |
1. |
|
|
|
|
2. |
|
|
|
|
Дайте відповіді на запитання:
Висновок:
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Лабораторна робота №5
Тема роботи: “Визначення коефіцієнту поверхневого натягу води
методом відривання краплі ”
Мета роботи: Виміряти коефіцієнт поверхневого натягу дистильованої води.
Прилади і матеріали:
Теоретичні відомості
Вільна поверхня рідини в стані рівноваги прагне до мінімуму, рідина ніби стягується пружною поверхневою плівкою, щоб зменшити свою площу. З утворенням тонкої плівки шириною l вздовж межі поверхні рідини діє сила поверхневого натягу F , модуль якої дорівнює:
F = l,
де - коефіцієнт поверхневого натягу
Хід роботи:
1. Укріплена в штативі крапельниця складається з лійки, гумової трубки, затискача і гумової трубки. Кінець трубки плоско відшліфований і повністю змочуваний. Щоб провести дослідження, необхідно виміряти зовнішній діаметр трубки D і масу посудини m1, у яку стікатимуть краплі. Затиснути гумову трубку крапельниці. Налити в лійку дистильованої води. Підставити під крапельницю хімічну склянку. Регулюючи затискачем, добитися повільного витікання крапель. Підставити склянку з виміряною масою і відлічити 20 крапель. Після того виміряти масу посудини з краплями m2.
Перед відриванням утворюється шийка, радіус якої дещо менший радіуса трубки. Вздовж межі цієї шийки і діє сила поверхневого натягу, яка в момент відривання повинна бути рівною силі тяжіння.
Якщо радіус шийки r, а коефіцієнт поверхневого натягу рідини σ, то сила поверхневого натягу рівна, очевидно, 2πrσ.
Отже, відривання краплі відбувається за умови
2πr ш.к.σ=Р або πd ш.к .σ=mg. (m= m2- m1)
Звідси
σ=mg/πd ш.к..( З досвіду dш.к.=0,9d, d - діаметр вузького кінця бюретки)
Таблиця 1
№ п/п |
m1, кг |
m1, кг |
m, кг |
m, кг |
d, м |
N |
, |
сер, |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
|
2 |
|
|
|
|
|
|
|
|
3 |
|
|
|
|
|
|
|
Дайте відповіді на запитання:
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Висновок: ________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Лабораторна робота №6
“Вимірювання кров’яного тиску”
Мета роботи: навчитися вимірювати кров'яний тиск.
Прилади і матеріали: сфігмоманометр, фонендоскоп.
Теоретичні відомості:
З фізичного погляду система кровообігу людини й тварин – це складна закрита система послідовно і паралельно сполучених еластичних трубок різного діаметра та довжини (аорта, артеріїї, артеріоли, капіляри, венули й вени). Оскільки стінки судин еластичні, то вони мають пружні властивості, завдяки яким кров рухається по цих судинах так, як будь-яка рідина по еластичних трубках. Швидкість руху крові по судинах організму мала, тому потік її руху можна приймати за ламінарний.
Кров рухається в судинній системі завдяки енергії, що передається їй роботою серця. На малюнку 1 подано схематичне зображення великого кола кровообігу. З лівого шлуночка а кров переходить в аорту b, звідки в артерії, артеріоли cd та капіляри dc. Далі капіляри переходять у венули е, які переходять у вени f. Дрібні та великі вени утворюють систему полої вени, яка постачає кров у праве передсердя. При переході від аорти до капілярів загальна площа поперечного перерізу судин збільшується. Хоч діаметр кожного капіляра дорівнює 4-10 нм, але кількість їх у тілі людини доходить до 100-160 мільярдів, а тому площа поперечного перерізу всіх капілярів у 600-800 разів більша від площі поперечного перерізу всіх артерій. Далі капіляри збираються в дрібні вени і потім у великі і при цьому загальна площа поперечного перерізу вен зменшується й велике коло кровообігу закінчується двома порожнистими венами, що входять у праве передсердя.
Отже, при скорочені серцевого м’яза (систоли) кров виштовхується з серця в аорту й у розгалужені від неї артерії. Завдяки еластичності стінок великих артерій. Це й створює систолічний тиск, тобто надлишковий над атмосферним тиск, який у нормі в середньому становить 120 мм.рт.ст. (тор) чи 16 кПа. Хвиля підвищеного тиску крові швидко поширюється вздовж артеріальної частини судинної системи і викликає коливання стінок її більш дистальних відділів. Ця хвиля тиску називається пульсовою хвилею, швидкість поширення якої залежить від пружних властивостей і густини судинних стінок і має порядок 6-8 м/с.
Під час розслаблення серця (період діастоли) стінки аорти й артерій скорочуються до початкового стану, проштовхуючи кров у наступні ділянки судинної системи. Внаслідок цього рух крові має безперервний характер із швидкістю у великих судинах порядку 0,3-0,5 м/с. тиск крові при цьому знижується до 60-70 мм.рт.ст. (діастолічний тиск)
Згідно основного рівняння гідродинаміки відомо, що швидкість руху рідини в трубі з і змінним перерізом обернено пропорційна площі поперечного перерізу. Отже, швидкість руху крові на різних ділянках великого кола кровообігу різна. В артеріях вона становить 0,5 мм/с. У венах швидкість крові зростає й у порожнистих венах вона наближається до швидкості крові в аорті.
Опір течії рідини тим більший, чим менший діаметр трубок, по яких тече рідина. В артеріолах швидкість крові ще велика, внутрішнє тертя тут дуже велике й багато енергії витрачається на його подолання. Тут відбувається різке падіння кров’яного тиску до 10-30 мм.рт.ст. У капіляри кров надходить під незначним тиском. Цей тиск продовжує падати у венах (мал. 2). У великих венах біля серця тиск стає на кілька мм.рт.ст. Меншим атмосферного. Кров при цьому рухається під впливом присмоктуючої дії грудної клітки при вдиханні.
Для того, щоб визначити кров’яний тиск, артерію стискають через шкіряні покрови і визначають величину зовнішнього тиску, який зрівноважує тиск крові на стінки артерії.
Динамічний тиск безкровним методом безпосередньо виміряти ми не можемо. З допомогою сфігмоманометра, зупинивши рух крові в артерії, ми можемо виміряти повний максимальний тиск крові ─ метод Короткова.
|
P max, мм.рт.ст |
P mіn, мм.рт.ст |
ΔP , мм.рт.ст |
Кров'яний тиск в стані спокою |
|
|
|
Кров'яний тиск після навантаження (20 присідань) |
|
|
|
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________ Висновок: ____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Рідкокристалічний дисплей представлено на рис.1.3.
Лабораторна робота №7
Тема роботи: “Визначення питомого опору провідника”
Мета роботи: виміряти питомий опір дроту; набути навичок користування амперметром, вольтметром і мікрометром.
Прилади і матеріали: реохорд або дріт, натягнутий на дерев'яну планку; лабораторний амперметр; лабораторний вольтметр; джерело живлення; ключ; реостат на 6...10 Ом і 2 А; мікрометр; лінійка з ціною поділки 1 мм/под; з'єднувальні провідники.
Хід роботи:
Результати запишіть в таблицю 1.
№ досліду |
I, A |
U, B |
l, м |
d, мм |
10-8, Омм |
1 |
|
|
|
|
|
2 |
|
|
|
|
|
3 |
|
|
|
|
|
Сер. |
|
|
|
|
|
Напруга U, В |
Сила струму I, А |
||||||
1 U |
0 U |
U |
u |
1 I |
0 I |
I |
I |
|
|
|
|
|
|
|
|
Довжина l, м |
Діаметр d, мм |
||||||
1 l |
0 l |
l |
l |
1 d |
0 d |
d |
d |
|
|
|
|
|
|
|
|
,
.
Висновок _____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Дайте відповіді на запитання:
Дріт, який використовується для виготовлення нагрівних приладів повинен мати…
Дріт, який використовують для виготовлення підвідних провідників повинен мати…
Лабораторна робота №8
Тема роботи: “Вимірювання ЕРС і внутрішнього опору джерела струму”
Мета роботи: ознайомитися з одним із методів вимірювання ЕРС і внутрішнього опору джерела струму.
Прилади і матеріали:гальванічний елемент (акумулятор чи батарейка кишенькового ліхтарика); лабораторний амперметр (шкільний); лабораторний вольтметр (шкільний); реостат на 6...8 Ом і 2 А; ключ; з'єднувальні провідники.
Хід роботи:
.
,
де максимальні абсолютні похибки вимірювань сили струму і напруги складаються з суми інструментальних похибок приладів і похибок відліку.
Висновок ________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
№ п/п |
ЕРС, В |
І, А |
U, В |
r, ОМ |
1. |
|
|
|
|
2. |
|
|
|
|
3. |
|
|
|
|
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Дайте відповіді на запитання:
Лабораторна робота №1
“Вивчення явища електромагнітної індукції”
Мета роботи: Експериментально вивчити явища електромагнітної індукції та самоіндукції.
Прилади і матеріали:котушка з великою кількістю витків; дві котушки з осердями; два підковоподібні магніти; гальванометр демонстраційний; джерело постійного струму на 5-6 В; реостат на 30 Ом; реостат на 10 Ом; ключ; з'єднувальні провідники.
Хід роботи:
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Висновок: ________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Дайте відповіді на запитання:
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Лабораторна робота №2
“Визначення прискорення вільного падіння за допомогою маятника”
Мета роботи: Виміряти прискорення вільного падіння за допомогою математичного маятника.
Прилади і матеріали:маятник (невеликий вантаж на довгій нерозтяжній нитці); штатив; секундомір; вимірна лінійка з ціною поділки 5 мм/под.
Хід роботи:
.
.
№ досліду |
l1 |
Т1 |
Т1 |
l2 |
Т2 |
Т2 |
1 |
|
|
|
|
|
|
2 |
|
|
|
|
||
3 |
|
|
|
|
||
Сер. |
|
|
|
|
Т = Тсер -Т.
,
підставляючи в розрахункову формули середні значення періодів з першого та другого досліду та відповідні довжини ниток.
.
.
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Дайте відповіді на запитання:
Висновок:_______________________________________________________________________ ____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Лабораторна робота №3
“Спостереження суцільного і лінійчастого спектрів”
Мета роботи: навчитися спостерігати суцільний та лінійчастий спектри отримані в наслідок дисперсії світла.
Прилади і матеріали:скляна пластинка зі скошеними гранями; електрична лампочка на підставці; люмінесцентна лампа; генератор “Спектр”; джерело живлення на 5 В; набір спектральних трубок з воднем та гелієм; свічка з сірниками; штатив універсальний з муфтою і лапкою; з’єднувальні провідники.
Хід роботи:
Висновок: ________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Дайте відповіді на запитання:
Лабораторна робота №4
“Визначення довжини світлової хвилі за допомогою дифракційної решітки”
Мета роботи: Визначити довжину світлової хвилі по положенню головних максимумів в дифракційному спектрі першого порядку.
Прилади і матеріали:електрична лампа з прямою ниткою розжарення; вимірювальна установка з лінійкою 1мм/под. та екраном з поділками; дифракційна решітка (1/100).
Хід роботи:
Де: N = 100.
Колір лінії |
L, м |
l, мм |
, м |
Фіолетовий |
|
|
|
Синій |
|
|
|
Блакитний |
|
|
|
Зелений |
|
|
|
Жовтий |
|
|
|
Оранжевий |
|
|
|
Червоний |
|
|
|
.
Так як порядок дифракційного спектру k = 1, то , і розрахункова формула матиме вигляд
.
Висновок: ________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Дайте відповіді на запитання:
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Лабораторна робота №5
“Вивчення треків заряджених частинок за готовими фотографіями”
Мета роботи: Навчитися аналізувати фотографії треків заряджених частинок.
Прилади і матеріали:фотографії треків заряджених частинок; трикутник або лінійка з ціною поділки 1 мм/под; циркуль; аркуш прозорого паперу; олівець.
Хід роботи:
.
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Дайте відповіді на запитання:
Рекомендована література