Футбол – командна гра, де кожен з одинадцяти гравців має свої задачі та функції на футбольному полі. У сучасному футболі існує багато схем та тактик, які дозволяють командам перебудовуватися в залежності від поставленої задачі. У сьогоднішній статті ми розповімо про всі позиції у футболі, які можуть бути задіяні у тих чи інших схемах.
Вступ. Футбол – командна гра, де кожен з одинадцяти гравців має свої задачі та функції на футбольному полі. У сучасному футболі існує багато схем та тактик, які дозволяють командам перебудовуватися в залежності від поставленої задачі. У сьогоднішній статті ми розповімо про всі позиції у футболі, які можуть бути задіяні у тих чи інших схемах.
ВРТ – воротар, GK – goalkeeper. Голкіпер або воротар – людина, яка захищає ворота своєї команди від пропущених голів. Це єдиний гравець на полі, якому під час гри дозволяється брати м’яч руками, але лише в межах штрафного майданчику. Голкіпер – найвідповідальніша позиція у футболі, адже він є останнім рубежем оборони. Якщо воротар помиляється, його помилку вже не зможе виправити ніхто.
З роками гра голкіперів постійно вдосконалювалася. За давніх часів воротарі грали переважно у воротарському майданчику, але легендарний Лев Яшин показав, що ефективніше грати по всьому штрафному майданчику, виходячи з воріт для страхування своїх захисників. У сучасному футболі все більше клубів прагнуть мати в своєму активі голкіпера, який окрім гарних навичок у рамці прекрасно грає ногами, щоб задіяти його у будові своїх атак.
ЦЗ – центральний захисник, CB – centre back. Основним завданням центральних захисників є відбір м’яча у суперників та підстраховка своїх партнерів по команді. Центральний захисник – людина, яка бачить перед собою все поле та події на ньому, тож повинна керувати діями свої партнерів, постійно підказуючи їм.
Зазвичай центральні оборонці мають високий зріст та гарні фізичні навички, натомість є не такими вибуховими, різкими та спритними. Головні обов’язки гравців на цій позиції у футболі – гра у відборі, читання гри, гра у повітрі, ведення силових єдиноборств. У 21 столітті до цих якостей додалися ще гарний перший пас та бачення поля. Якщо ще кілька десятиліть тому центральні захисники після відбору просто вибивали м’яч подалі вперед, зараз же кожен тренер хоче мати в своєму активі такого оборонця, який не тільки руйнує атаки суперників, але й якісно розпочинає свої.
ЛЗ/ПЗ – лівий та правий захисник, LB/RB – left back/right back. Крайніх захисників також називають латералями. Основними функціями футболістів цього амплуа є перешкоджання атам суперників з флангу, блокування прострілів та подач до власного штрафного майданчику. Окрім цього висококласні латералі повинні підтримувати наступ своєї команди, робити забігання флангами, виконувати гострі передачі з флангу до чужого штрафного.
ЛФЗ/ПФЗ – лівий та правий фланговий захисник, LWB/RWB – left/right wingback. Лівих та правих флангових захисників називають вінгбекам. Від звичайних крайніх захисників їх відрізняє те, що вінгбеки розташовуються вище, ближче до чужих воріт. Тому ця футбольна позиція вимагає більше долучатися до атак своєї команди. Якщо у крайніх захисників на фланзі є допомога у вигляді крайніх півзахисників або нападників, то вінгбеки майже завжди закривають весь свій фланг самотужки. Вони повинні однаково допомагати своїй команді і в атаці, і в обороні. Позиція вінгбека потребує насамперед високої швидкості, витривалості та працездібності.
ЦОП – центральний опорний півзахисник, CDM – centre defensive midfielder. Гравці цієї футбольної позиції розташовуються ближче до власних воріт, а їхнім основним завданням є руйнування атак суперників на підході до власного штрафного майданчику, підстраховка своїх захисників, які підключилися до атаки, а також розвиток власних наступів з глибини поля. Опорні півзахисники рідко беруть участь у завершальних стадіях атак своєї команди, концентруючись більше на оборонних функціях. Як і центральний захисник, опорник повинен керувати діями своїх партнерів, які знаходяться вище. Серед головних навичок гравців цієї футбольної позиції відзначу гарну гру у відборі, вміння читати дії суперників. Також опорні півзахисники повинні бути витривалими, щоб встигати закрити свою позицію, а також підстраховувати партнерів у разі необхідності.
ЦП – центральний півзахисник, CM – centre midfielder. Центральний півзахисник – найбільш складне та енергозатратне амплуа в футболі. Адже представникам цієї позиції у футболі треба однаково гарно володіти і атакувальними і оборонними навичками. При обороні центральний півзахисник допомагає команді у відборі м’яча, а при атаці організовує гру та створює гольові моменти для нападників. Часто представників цього амплуа називають box-to-box, адже вони працюють від свого штрафного майданчику до чужого. Для центральних півзахисників важливо все: дриблінг, бачення поля, мистецтво пасу, поставлений удар, гра у відборі, а також гарні фізичні дані.
ЛП/ПП – лівий/правий півзахисник, LM/RM – left/right midfielder. Завданням крайніх півзахисників є розвиток атак своєї команди флангами. Мета футболістів на цій позиції – обіграти суперника та виконати небезпечну передачу з флангу у штрафний майданчик, або ж зміститися в центр самому та спробувати завершити атаку самостійно. Крайні півзахисники повинні володіти високою швидкістю, спритністю, гарним контролем м’яча, вмінням виконувати гострі передачі з флангу в центр, а також поставленим ударом.
ЦАП – центральний атакувальний півзахисник, CAM – central attacking midfielder. Центральний атакувальний півзахисник – найбільш креативна позиція у футболі. Також ЦАП називають АП – атакувальним півзахисником. Від виконавців цієї футбольної ролі в більшості випадків залежить створення гольових моментів біля воріт суперників. Такі гравці мало допомагають в оборонних діях, але в атаці саме вони є ключовою фігурою. Від гравців на цій позиції вимагають прекрасного бачення гри, вміння пасувати та мислити нестандартно, креативно. Окрім створення гольових моментів ЦАП повинен вміти завершувати самостійно. Також атакувальні півзахисники нерідко забивають голи з-за меж штрафного майданчику, тож повинні володіти поставленим ударом як з близької, так і з далекої відстані.
ФРВ – форвард, ST – striker. Форвард – гравець чужого штрафного майданчику, головною метою якого є забити гол у ворота суперників. На цій позиції у футболі можуть виступати як фізично потужні гравці з високим зростом, головними перевагами яких є гра у повітрі та ведення боротьби, так і невисокі футболісти, які виділяються своєю швидкістю та технікою. Та якою б статурую не володів нападник, він має бути завжди націлений на ворота суперників – бути готовим вразити їх будь-якої миті.
ЦФД – центральний форвард, CF – centre-forward. Гравців, які виступають на позиції центрального форварда, часто називають «хибними дев’ятками». Адже вони, на відміну від чистих форвардів, рідше забивають голи, а більше націлені на те, щоб підіграти партнерам та створити для них гольовий момент. Також називають позицію ВН – відтягнутий нападаючий, або ОН російською. Також гравці амплуа ЦФД виконують ще одну важливу функцію. Своїми відкриваннями вони відводять захисників суперника, звільняючи вільні зони для своїх крайніх півзахисників чи нападників.
ЛФА/ПФА – лівий/правий атакувальний, LW/RW – left/right winger. Функції вінгерів схожі на ті, що виконують крайні півзахисники. Відмінність лише у тому, що футболісти даної позиції у футболі менше допомагають у відборі м’яча, концентруючись переважно на атакувальних діях. У сучасному футболі все більше вінгерів є інвертованими. Це коли правоногий футболіст грає на лівому фланзі (або навпаки) та його головною задачею є не проста доставка м’яча до штрафного, а зміщення у зону між крайнім та центральним захисником, звідки вже можна виконати більш небезпечну передачу або спробувати пробити самотужки.